Gnuer igjen.
Jeg tror vi har sett omtrent en million i dag.
Se, kjære.
Stakkars kjære har enda ikke lært å bruke sine dyrebare øyne.
Neshorn.
For et sted for en jeger.
Vi skal bli en jeger en dag.
Akkurat nå er vi for søvnige.
Kjekk baby.
Cape Town på denne tiden i morgen.
Cape Town og gruver, og aksjer, og folk som bukker og skraper.
Men vi ønsker at vi aldri kommer dit.
Si ikke det.
- Overtroisk? - Nei, selvfølgelig ikke.
Så glem alt om Cape Town og at du er lord Greystokes favoritt-nevø.
- La oss nyte det mens vi kan. - Greit.
Å, kjære, jeg har vekt ham.
Jeg skal se om vi kan gjøre noe med det.
- Er alt i orden? - Bare urolig luft, Mr. Lancing.
Den fjellrekka vi er over, er ikke på kartet.
Kompasset vårt har ikke oppført seg bra, heller.
- Hvordan forklarer du det? - Kan ikke. Virker ganske underlig.
Jeg skal prøve å få en radiopeiling.
Disse luftstrømmene synes å være laget som en tallerken spaghetti.
Radioen er død. Finner ikke noe feil med den heller.
Synes du ikke at styrbord motor høres litt rar ut?
Ja, gå tilbake i setet.
Fest setebeltet, så skal jeg prøve å finne en åpen plass.
Vi taper høyde, kjære.
Fort, gi meg teppet. Vi setter han her hos oss.
Cheetah.
Stopp nå.
Tarzan, hva i all verden er det du gjør?
Du store, det er en baby.
- Hvor fikk du den? - Cheetah finne.
En finner ikke bare babyer i jungelen.
Foreldrene hans må være frenetiske.
Så, så, nå.
- Jane skal se etter deg. - Jane ønske?
Ønske ham?
Tarzan, best du går og finner de stakkars folka.
- Ete først. - Det er riktig.
Hvor skal vi finne litt melk?
Jeg tror kokosnøtter får klare seg.
Skynd deg, Tarzan. Den stakkars lille tingen er sulten.
Tarzan ete nå.
Tarzan, du går og henter kokosnøtter med en gang.
- Baby ete først? - Ja, selvfølgelig.
Det var det.
Først skal vi ha et godt, varmt bad...
og så skal vi ha kvelds.
Og i morgen skal jeg ta deg med sund og frisk til far og mor,
og jeg blir ikke overrasket om jeg bare må gi det fra meg.
Skynd deg, Cheetah.
Forsiktig nå.
Takk, Cheetah. Jeg vet ikke hva jeg skulle gjort uten deg.
Slik.
Vi har din virkelige mor å takke
for at hun tok med seg så mange av disse vidunderlige tingene i flyet.
Og se, hun har til og med merket disse med initialene dine, R.L.
Jeg lurer på hva det står for.
Jeg tror ikke vi får vite det.
En dag skal jeg ta deg med ut i jungelen, og vi skal plukke blomster,
og jeg skal vise deg stedet der Tarzan la henne til hvile.
Vi kan være takknemlige for at de ville ikke forstyrret henne da de fant flyet.
Stakkars kjære. Hvordan hun må ha elsket deg.
Cheetah, slutt med det.
Se nå til at du skrur på sjarmen,
for jeg tror ikke at Tarzan liker fremmede, unge menn.
Tarzan, så dyktig.
Si nå: Takk far.
- Takk far. - Tarzan.
Er an ikke flott?
Tarzan, vil du passe på ham litt?
- Passe? - Jeg må gjøre noe i kjøkkenet.
Vil du holde flaska hans, og se til at han ikke kveles.
Han ikke kveles.
Hva er det, Tarzan? Se, han kjenner deg allerede.
- Han smiler til deg. - Baby holde.
- Riktig, hold ham, baby. - Baby sterk.
Tarzan, han har vært hos oss i over ei uke nå.
- Vi må finne et navn til ham. - Navn?
Ja, som Tarzan, Jane, og Cheetah.
Baby må ha et navn også.
Om Zambelene ikke hadde tatt mennene ut av flyet,
kunne vi ha funnet et hint om hans virkelige navn.
Baby sterk. Kalle Elefant.
Elefant, med en slik liten nese?
Seinere kalle Elefant. Nå kalle Gutt.
- Men det er ikke et navn. - Gutt.
Når alt kommer til alt, så er jeg hans mor.
Tarzan, far. Kalle gutt.
Så gå til din far, Gutt.
Og seinere skal han lære deg alle ting du trenger å kunne i jungelen.
Se da opp, alle løver, og tigre,
og slanger og krokodiller og kannibaler der ute i jungelen.
Kongen har en sønn!
Gutt, bruk begge hender!
Tarzan, få ham til å komme ned. Han brekker nakken.
Tarzan lære da gutt.
Nakke i orden. Gutt i orden.
Jeg er alltid bekymret for noe, er jeg ikke?
Du vet, før Gutt kom,
brukte jeg å tenke på at du en dag kanskje ikke kom hjem.
Jane hjemme, Tarzan komme hjem.
Jeg tror at bare å være så helt lykkelig, får meg redd.
Å, hun er skadet.
Geværer. Hvite folk.
Hvor er det hun går?
Hun er på vei til elefantenes gravsted.
- Hun etterlater babyen sin hos oss. - Hvem skal passe på den?
Kanskje vår Timba vil adoptere den stakkars lille tingen.
Husk at hun mistet babyen sin i elva i fjor.
La ham være i fred, kjære.
Du kan leke med ham når han har blitt litt bedre kjent med deg.
Gutt, ble du bitt?
- Gutt uskadet.. - Nå som han vokser opp,
ser ting som dette ut til å skje hver gang vi tar øynene av ham.
Det er ikke et øyeblikk jeg ikke er redd for han.
Tarzan, dette livet er greit for deg.
Det er helt sikkert greit for meg, men for et barn...
Hva er galt?
Ta Gutt hjem.
Kom igjen, Gutt.
Hva var det?
Uansett hva det var, så har våre venner gaboniene fått nok.
- Hva var det Herr Sande? - Jeg tror det var Tarzan.
Tarzan? Hva er Tarzan?
Best vi sjekker posisjonen vår etter fotografiene, Sir Thomas.
Kan aldri si når gaboniene får motet tilbake.
Disse bildene passer til landet, synes du ikke, Sande?
I henhold til dette, er flyet nesten rett her oppe,
På toppen av fjellveggen.
Vi kan ta en titt.
Slå leir her, Mooloo.
Vent litt. denne Tarzan, er han en hvit mann, eller en hvit ape?
Han er hvit, uansett.
Ifølge Holt er han den absolutte herren over hele platået.
Greit. Greit.
De angriper ikke, om vi lar dem være.
Hva er det?
Å, det er bare en okapi, fru Lancing.
Okapi? Aldri hørt om det.
Et veldig sjeldent dyr.
Jegere i gamle dager trodde det var en krysning mellom en giraff og en sebra.
Ser slik ut, på en måte.
Hva er det, Mocha?
- De har funnet flyet. - Kom igjen.
Ikke noe spørsmål om det er deres fly.
- Er det noen... - Ingen spor. Helt blåst.
Du gjør virkelig det du tar på deg. Fikk oss rett til stedet.
Alt vi trenger nå er en bekreftelse fra Hr. Sande her,
som sier vi har utført våre plikter.
Så kan vi dra hjem og leve med stil for alltid.
Det er min tro at de overlevde krasjet.
Ellers ville det ha vært noen spor.
Men om de var i live,
ville vi sikkert ha hørt fra dem i løpet av de siste fem årene.
Er det ikke mulig at de holdes et sted?
- Holdes? - Ja, fanget i en innfødt juju-hytte.
- Magi, og alt det der. - Det er høyst usannsynlig.
- Men er det ikke mulig? - Jo, det er selvfølgelig mulig.
Da fortsetter vi å leite så lenge det er det minste håp.
Om bare en av dem er i live, tar vi han eller henne tilbake til England,
uansett hvem som prøver å stå i veien.
Gutter se tre-djevel, bwana.
Tarzan.
Ser ut som et varsel mot å fortsette.
Det betyr at om vi fortsetter,
så er vi sikre på å treffe den personen som kan ha definitive nyheter til oss.
- Vi må se etter ham med en gang. - Nei, ta ikke med geværene.
Hvordan sa din venn Holt at han fikk kontakt?
Tarzan tar kontakt selv, når han er klar.
God dag, sir.
Jeg tror vi bør forklare vår påtrengenhet.
- Gå! - Hvem er du?
Tarzan. Gå!
Hør her, vi har kommet denne lange veien for å finne noen hvite folk...
- Nok av det. - Rolig.
Dette er mitt eget beskyttelses tiltak.
Tarzan, vent!
- Hva er galt? - Folk.
Fortell den skapningen at han ikke kan behandle oss slik.
Min mann har lært at man ikke kan stole på skytevåpen.
- Din mann? - Ja.
Din?
Kanskje vi skulle presentere oss.
Vi er fra London. Jeg er Austin Lancing, Fru Lancing...
min onkel, Sir Thomas, og Hr. Sande, leder for gruppa.
Hallo.
Nei. Disse folkene er fra mitt hjem.
Skal vi gå til huset mitt og spise?
Vi vil ikke gi deg noen problemer.
Tøv. Selvfølgelig gjør vi det. Vi er sultne.
Da kan dere fortelle meg alt om London.
Vi går.
Jeg håper hun ikke gir oss struts å spise.
Ikke noe så forseggjort som det, Fru Lancing.
På så kort varsel, er jeg redd for at det ikke blir annet enn frukt.
Ens ører blir åpenbart skjerpet her ute.
Ikke i forhold til Tarzans, selvfølgelig.
Hr. Sande har fortalt oss om din manns fabelaktige instinkter,
som et villdyrs.
- Jeg sa ikke akkurat det, Hr. Lancing. - Ikke unnskyld deg, Hr. Sande.
Tarzan og jeg holder ville dyr, og vanene deres høyt.
Det er ikke ofte at jeg har gått imot Tarzans instinkter.
Når jeg har, har jeg tatt feil.
Gå inn. Den er helt trygg.
For en sjarmerende måte å leve på.
Så var vi her.
- Nei, ser du, alle bekvemmeligheter. - Ja, du store.
- Mor. - Hallo, kjære.
- Din sønn? - For en fin liten fyr.
- Hva er navnet hans. - Vi kaller ham Gutt.
Det er ikke hans virkelige navn?
Si: "God dag." Gjør det nå.
- Katta tatt tunga hans? - Hallo, Gutt.
- God dag. - Det er riktig.
Inga katte her oppe.
Nei, ingenting annet enn løver, vet jeg.
- Skal vi gå og få oss lunch? - Strålende.
- Vil du unnskylde meg. - Javisst.
Sitt ned.
- Spis. - Takk.
Deilig. Hva er navnet på disse tingene?
Mat.
Vet du hva de kalles, unge mann?
- Mat. - Forferdelige ville, er de ikke?
Spis.
Jeg skal se om jeg kan være til hjelp i kjøkkenet.
Noe jeg kan gjøre?
Du kan gi meg et egg. De er der inne.
- Bare ett? - Jeg tror ett er nok.
Takk.
Dere må ha ganske fin jakt her oppe.
Løver med foldekniv, det er sport.
Kjære gutten min, spis frokosten, før Tarzan eter deg rå.
Cheetah, skru på vifta.
Jeg er redd for at dun mann føler at vi trenger oss på.
- Egentlig ikke. - Det er ikke noe farlig med oss.
- Bare et ettersøknings-mannskap. - Etersøknings-mannskap?
Men det har ikke vært en safari her på årevis.
Det var ikke akkurat noen safari.
Richard Lancings familie fløy til Cape Town.
Det er faktisk fem år siden de forsvant.
For ei stund siden fant vi det knuste flyet deres ved leiren vår.
De stiller spørsmål om noen venner, Tarzan.
Du ser de var i slekt med dere?
Ja, mannen var en tremenning.
En nevø til avdøde Jarl av Greystoke. Jeg kan si, favorittnevøen.
Forstår jeg det slik at du har noen nyheter om våre slektninger?
Tarzan, kan du ta med deg Gutt til svømminga hans?
Jeg Tor ikke at han er interessert i dette.
Vær så snill, Tarzan.
- Kom Gutt. Svømme. - Svømme.
Vel?
De og piloten deres nådde aldri Cape Town.
Å, kjære.
Da vi kom til flyet,
fant vi bevis for at de innfødte hadde vært der før oss.
- Tgaboniene? - Nei.
Det er en annen vill stamme her oppe på platået,
Zambelene, borte i sørvest.
Det er skikken deres å bruke mannlige offer i en forferdelig form av magi.
Tarzan og jeg fant jenta, og vi gravla henne hvor hun kan være trygg.
Men mennene var vekk.
Jeg forstår hvorfor du ikke ville snakke om dette foran gutten.
Tror vi starter tilbaketuren i morgen.
Greit. Hva med å komme forbi Gaboniene?
Jeg kan starte dere på en vei
som ikke fører gjennom Gabonienes land.
Svært snilt av deg.
Våre fettere hadde med seg et barn.
Vi gravla barnet med sin mor.
Hele familien vår vil bli svært takknemlige for det.
Jeg kan vise dere graven nå, om dere vil.
Takk. gjør det når det passer.
Vi blir her i en dag eller to.
- Vil du ikke se den nå? - Ja, hvorfor ikke?
Kan jeg si farvel til Boy og Tarzan før jeg drar?
Vennligst ikke i dag. Han har vært vanskelig, og ikke oppført seg.
- Skal vi dra? - Ja.
Stakkars unge Richards kone.
Alt å leve for: Ungdom, helse, rikdom.
En flott, ung ektemann, og en liten sønn.
- Det var en sønn? - En sønn.
Jeg tror det.
For en framtid det lille barnet ville hatt.
Min bror Nevilles testamente etterlot alt i en stiftelse i de kommende 20 år.
Ikke en penny til slektningene før Richard definitivt er bevist å være død.
Det forklarer vår rørende familieinteresse her.
Sir Thomas får det til å høres for skittent ut, min kjære.
Vi ville naturligvis ha gitt hva som helst for å ha funnet ham i live.
Vi skal aldri glemme det du har gjort her.
Vi skylder deg og mannen din mer enn vi kan gi tilbake.
Grovt sett en million pund delt på tre.
Å, men da er det i orden da.
Jeg er så glad. Jeg mener, at vi kunne gjøre det vi gjorde.
Jeg kommer til leiren i morgentidlig, og setter dere på vei, som jeg sa.
- Farvel, min kjære. - Farvel, og takk.
- Hils til gutten. - Farvel.
Vel, vi er rike.
Onkel Tom ser ikke spesielt begeistret ut.
Gitt omstendighetene unnskylder nok dere at jeg ikke er henrykt.
Best vi pakker for morgendagen.
Kommer du, onkel Tom?
Nei, jeg tror jeg blir her og tar ei pipe eller to.
Han blir virkelig mer og mer umulig.
Hva skade gjør det?
Gutt, nei!
Tarzan si nei.
Se opp, Gutt!
Slem gutt.
Vær nå ikke dum.
Bare en gave til gutten.
Fortell at det er fra den gamle herren.
Jeg skulle ønske at den grusomme tingen ville slutte.
Ingen middag, takk.
Få guttene klare til soloppgang, og ingen torner i føttene.
Vi drar ikke herfra i morgen.
- Unnskyld meg? - Den gutten...
Øyne jeg synes å ha sett inn i før.
Selv formen til Richard Lancings hake.
Hva er det du snakker om?
Du vet hva jeg snakker om.
Det barnet er din tremenning.
Og, ved Gud, min grand-nevø.
No, det er ikke mulig.
Austin, du har visst det hele tida.
Ja, og Sande vet det også.
Gjør du ikke, Sande?
Jeg ser virkelig ikke at det angår meg.
Det er en etablert skikk i å håndtere slike saker.
Etablert skikk?
Omn det er elfenben selskapet er ute etter...
vil jegeren med ansvaret vanligvis få 10% av det de får ut.
Javel.
Jeg tror vi må det la det gå.
Da kan du ikke regne med meg.
Kanskje jeg ikke er helt med?
Vi må alle forholde oss fullstendig tause.
Gutten vil aldri få vite hvem han er, eller hvordan vi røvet ham.
Blod betyr vel ikke så mye for deg, Austin?
Jeg er ikke rik nok til å ha råd til sentimentalitet.
Sett at jeg godtar alt dette,
og sett at Mr. Sande...
ikke får det i hodet at han skal utpresse dere,
hva om noen andre kom hit opp og snublet over hemmeligheten deres?
Forbannet risikabelt, men vi må kunne møte det.
Men kjære, det blir ikke noen risiko, om vi tar med oss gutten tilbake.
Ta med gutten tilbake? Har du mistet forstanden?
Forstår du ikke? Om vi er hans lovlige verger,
ville ikke vi administrere alt?
Den Tarzan bølla vil selvfølgelig slåss.
Kanskje hun vil høre på fornuft.
Vi omringer stedet på morgningen, og går så inn med geværer.
Kanskje vi tar han i søvne.
Det er en ting dere synes å ha oversett.
Ved verge-forhandlingene,
vil jeg bevitne at intensjonene deres ikke bare er usympatiske i forhold
til min grand-nevøs beste interesser, men direkte fiendtlige.
Rett ut farlige.
- Er det endelig? - Ikke helt.
Jeg skal ta meg en liten prat med Tarzan.
Ja, Mr. Lancing?
Sir Thomas ser ut til å ha fått et anfall av feber.
Jeg er redd vi må holde ham i teltet sitt.
Poster to av dine beste gutter,
får å se til at han ikke slipper ut når han har delirium.
Jeg tror, Austin, at det er en kødd i alle familier.
Du er åpenbart vår.
Vel, jeg er for senga.
Jeg er utslitt også.
Vi trenger karene i grålysningen.
Vi tar den lille fyren ved soloppgang.
- De skal være klare. - Greit.
God natt.
Hva i all verden er galt her?
Gutt si hvite djevel komme tilbake.
Gutt si to djevler.
Hvor er geværet mitt?
- Telt. - Idiot, jeg sjekket der.
Noen har vært i teltet mitt.
Hva gjør kameraet mitt der?
Se, plata er eksponert.
Kom igjen. Det kan ha plukket opp noe.
Den gutten så djevelen ja.
Han er flinkere enn du, Austin.
Han visste at du ville ha gutten, før du selv visste det.
Om han tror vi er slått, bare fordi han har geværene,
vil han finne ut at han er for flink til sitt eget beste.
Se.
Pass på Sir Thomas.
God morgen.
Er dere ikke klare.
Jeg tror du vet at vi umulig kan starte.
- Hvorfor? Har noe skjedd? - Slutt, vær snill.
- Du sendte han hit i går kveld. - Tarzan var her?
Ikke et gevær igjen. Han stjal alle sammen.
Tarzan stjal geværene deres?
Han ville forsikre seg om at vi var hjelpeløse,
når vi skulle komme og be deg gi fra deg gutten.
Da må han ha visst det hele tida.
Kanskje vi nå kan begynne å være ærlige med hverandre.
Hvor er Sir Thomas?
Han er syk. Han har en snev av feber.
Jeg beklager.
Jeg tror vi virkelig trenger ham nå.
Min kjære, jeg vet at hjertet ditt må knuses.
Hvorfor skulle det?
Da Tarzan og jeg tok Gutt fra jungelen,
ga vi han et liv som om vi skulle vært de virkelige foreldrene hans.
Han er vår.
Deres legale rettigheter når ham ikke her oppe.
Vi kommer ikke til å oppgi ham.
Kjære, jeg håper at det ikke er spørsmål om noens legale rettigheter.
Det er guttens rettigheter vi må tenke på nå.
Visselig, Vi setter våre interesser tilside i dette her.
Vil du at han skal vokse opp som en jungel-villmann?
I England vil han bli utdannet for ansvaret til hans viktige posisjon.
Du vil vel ikke stå i veien for den lille karen?
Når han blir gammel nok, kan han avgjøre selv.
Hvordan kan han avgjøre om noe han aldri har sett?
Glemmer du ikke at for hver time her, er han i stor fare.
Tarzan er her. Han passer på oss.
Kan Tarzan beskytte mot feber?
Det er ikke et hospital, eller en lege innenfor tusen miles.
Vi vil være glad i ham, slik som dere er.
Og når han blir vant til sitt nye liv, skal vi ta ham med hit på besøk.
La meg tenke meg om.
Gå!
Gi oss geværene tilbake, så går vi.
Han sier at geværene er i Garuva-grotta.
Kom.
Reip kan få oss ned.
Nei, under den fossen, er vannet 50 fot dypt.
Ingen kan få tak i dem nå.
Tarzan vil hente dem til dere.
Nei.
Gå!
Nei, Tarzan, dette er Gutts slektninger.
Tarzan far. Jane mor.
Folk vil ha Gutt... Gå!
Du kan ikke vente at vi drar uten noe til beskyttelse. Det er mord.
Gå!
Det er Gutt. Han har problemer.
Se opp!
Gutt, kjære, er du skadet?
- Er han uskadd? - Noen få risp og merker.
- Sande, hent førstehjelpveska. - Gutt i orden.
- Sande, få tak i safari-guttene. - Nei, vær snill å vente litt.
Gi meg litt tid.
- Å, kom igjen. - Hun ser ut til å være overbevist.
Hun kan være. Hva med han?
Sett om vi overlater det til henne nå.
Slik en trøtt liten gutt.
Og det er ikke noe å lure på.
God natt.
De har rett, vet du.
Rett?
Vi må la dem ta ham med,
Om vi er glade i Gutt...
må vi gi slipp på ham.
- Jane, stopp! - Jeg stopper ikke. Jeg må si det.
Jeg vet hvordan det er der.
Du kan ikke tenke deg hva sivilisasjonen kan gi ham.
Ting vi aldri kan gi ham her.
Og han blir trygg, Tarzan. Trygg.
Å, kjære.
Hjelp meg å gi slipp på ham.
Sove nå.
Er det ingenting jeg kan si eller gjøre for at du skal endre mening?
Om jeg ber deg gjøre det fordi du elsker meg?
Nei, Gutt blir.
Jane, sove.
Jeg har tenkt og tenkt.
Det blir som å ta livet fra dem, å sende dem tilbake uten geværer.
- Gi dem tilbake til dem, Tarzan. - Folk ta Gutt.
Jeg har tenkt på det også.
Vi drar nå mens de fortsatt sover,
og i morgen, når de finner geværene,
er du og jeg og Gutt borte.
Og de finner oss aldri, og drar sin vei.
- Gutt blir her? - Selvfølgelig.
Gi dem geværene deres, Tarzan.
Tarzan hente geværer.
Best vi skynder oss.
Det er nesten lyst. Fuglene er våkne.
Gå.
Kniven din.
Kom.
Tarzan, jeg vet at du aldri vil tilgi, men jeg kommer tilbake etter deg.
Om du da vil sende meg bort, så drar jeg.
Godt som nye. Godt de var vel-oljet.
- Er han fortsatt der nede? - Som han sa til oss.
Ikke gjort noe forsøk på å komme opp?
Han ser ikke ut til å røre seg i det hele tatt.
Bare bra. Jeg stoler ikke på ham.
Pussig. Jeg har sett fangede dyr oppføre seg slik.
Beklager at dette var nødvendig.
Ikke bry deg.
Jeg har hatt det ganske bra.
Bare forstå, onkel Tom,
noe heltemot nå, stiller meg i en meget vanskelig situasjon.
Hun har tatt sin beslutning.
Hva mer kan vel jeg si?
Nei, hallo, Gutt.
Vi forstår at dette er svært vanskelig for deg.
- Kan vi starte nå? - Ja.
- Gjør gutten klar, Sande. - Greit.
Mor, hvor skal vi dra?
Mr. og Mrs. Lancing vil ta deg med på en fin lang tur.
Blir ikke det morsomt?
Men hvor er Tarzan?
Han kommer snart.
Der er Sir Thomas.
Ser godt ut også.
Ganske bra, takk, under disse omstendighetene.
Du vil se etter Gutt, vil du ikke?
Jeg kan ikke la han dra under andre omstendigheter.
Send den hjem, kjære.
Sen den hjem.
Greit, Sande, vi starter. Se levende ut.
Ruta ser grei ut.
Den sprer seg ut lenger framme.
Ikke snu deg. Du vet ikke at jeg er her.
Stakkars jente, du har gjort noe helt galt.
Gutt er i ve verst mulige hender.
Vær forsiktig, for himmelens skyld. De passer på.
Min nevø og kona hans vil bare ha formuen til Gutt.
Det er ingenting nå som kan hindre det.
Tarzan må bli satt fri.
Jeg skal prøve å stikke av.
De passer på alt du gjør. Jeg skal falle litt tilbake.
Greit.
Stopp der du er.
Dere har drept ham.
Jeg ba ikke om dette.
Du er like dypt i det, som vi er.
Mor, jeg vil gå hjem.
Ja, kjære, vi skal gå tilbake.
Kom, kjære.
Dette er den rette veien. Kom igjen.
Den rette veien tilbake til Tarzan?
Ikke at det bekymrer oss, nå som vi har geværene.
Dette ser ut som stien. Hvorfor ikke fortsette rett fram?
Men den veien går gjennom Zambele-landet.
- Zambeler, hva? - Ja, jeg har fortalt om dem.
Det er stammen som tok Gutt sin fars kropp bort fra flyet.
- Ser du ikke hvordan hun lyver? - Kom igjen.
Jeg sier sannheten.
- Dere kan ikke gå den veien. - Kom igjen.
- Kom hit. - La ham være.
Au! Den lille bastarden beit meg.
Hva er det du gjør mot ham?
Kjære, skada han deg?
For hans egen del, er det best at du kontrollerer den lømmelen.
Kom igjen.
Kom, kjære.
Hva er det?
Det var en fullvoksen mann.
Kanskje det er best at vi snur.
Vi har ikke ett minutt å tape. Få karene startet.
- Zambelene. - Løp for livet!
Vi har ingen sjanse. La dem ta geværene.
Nei, dere kan ikke.
Ikke beveg dere. Bare vær rolige.
Si til ham at jeg vil snakke med høvdingen hans.
Kom, bwana.
Ikke bekymre deg, mor.
Jeg lar dem ikke skade deg.
Gutt, hør etter.
Om du var der ute i jungelen,
kunne du finne veien tilbake til Tarzan?
Selvfølgelig kan jeg.
Det er lenger enn du før har gått aleine.
Hvordan kan jeg komme meg vekk, mor?
Se.
Tror du at du kan komme deg gjennom der?
Kan han, kan jeg.
- Tarzan blir så stolt av deg. - Nei, det er best at vi holder sammen.
Gutt drar bort herfra nå.
Han har ingen sjanse.
Han skal få sin sjanse.
Gutt, hør nå nøye etter.
- Neste gang du hører ropet, vær klar. - Ja.
Og du skal ikke stoppe for noe, før du er langt inne i jungelen.
Og mer enn noe annet: Se deg ikke tilbake.
Uansett hva du hører.
Bekymre deg ikke, mor. Tarzan og jeg kommer tilbake og henter deg.
Ja, kjære. Jeg vet det.
- Gutt. - Ja mor?
- Vil du love meg noe? - Ja.
Vil du love meg, at så lenge du lever,
skal du aldri glemme...
glemme de som Tarzan har lært deg.
Nei, det glemmer jeg aldri.
Og når du ser Tarzan, si ham at...
Si ham fra meg...
Jeg tror at når han ser deg, blir det ikke behov for å si noe i det hele tatt.
- Er du klar, Gutt? - Klar, mor.
Husk det jeg sa til deg:
Fort som du kan, og se deg ikke tilbake.
Gå.
Greit unna. Så du ham?
Akkurat som Tarzan.
Før jeg går, vær snill å høre på meg.
Jeg vet nå at du hadde rett.
Gutt tilhører her, sammen med deg.
La ham aldri dra.
Gå nå.
Vær så snill å prøv å tilgi meg.
Seinere vil du få vite at jeg...
Jane ikke gå.
Jane ikke dø.
Jane i orden?
Ja, kjære.
Alt er i orden nå.
NORSK